Introducció

Aspectes bàsics

Quant al Kile
El Kile és un entorn LATEX integrat per a l'escriptori . El Kile ofereix la possibilitat d'utilitzar tota la funcionalitat de LATEX des d'una interfície gràfica, la qual us proporcionarà un accés fàcil, immediat i personalitzat a tots els programes per a la compleció de codi, compilació, postprocessament, depuració, conversió i eines de visualització de LATEX. També ofereix assistents molt pràctics, una referència de LATEX i un potent gestor de projectes.

El Kile i el component d'edició del
El Kile es basa en el component d'edició del , , una gran quantitat de les seves capacitats d'edició es deriven del component d'edició del . El Kile amplia aquestes capacitats amb les característiques per editar documents de LATEX. Per aprendre més sobre el component d'edició del i les seves capacitats, vegeu la pàgina web del .

Què és el LATEX?
LATEX és un sistema de processament de text derivat de TEX, un programa desenvolupat originalment el 1977 per Donald Knuth per ajudar als autors a confeccionar el seu treball d'una manera professional i obtenir una qualitat de disseny parella al treball d'un tipògraf professional. LATEX va ser creat per Leslie Lamport per a proporcionar als autors un tipògraf automàtic, especialment per a facilitar el procés costós i laboriós de composició tipogràfica de fórmules i expressions matemàtiques, les quals estan tancades entre signes de dòlar en LATEX per una raó. Avui dia, els programes de processament de text permeten a qualsevol actuar com a tipògraf, però el que sovint es necessita és un document que simplement es vegi bé, sense haver d'invertir hores per a donar-li forma. LATEX pren aquesta càrrega sobre les seves espatlles, i permet concentrar-vos en el document en lloc del disseny. I sí, es veurà bé!

Com es pronuncia? Per què aquesta estranya composició tipogràfica?
Hi ha una curiosa tradició perquè els paquets relacionats amb TEX tinguin la pronunciació i composició tipogràfica tant estranya. Se suposa que TEX prové del grec τεχ, en lletres llatines tech. Hi ha un moltes explicacions del perquè, però el més probable és perquè TEX es va concebre originalment per a informes tècnics, i d'aquí que el seu principal punt fort fos la correcció i la facilitat escrivint fórmules matemàtiques, que llavors resultava extremadament car, llarga i frustrant.
Se suposa que es pronuncia de la següent manera: T, E com era d'esperar, X com la ch en alemany, Si no sabeu com sona ch, és més o menys com el so que produeix un gat en xiuxiuejar. El símbol de la IPA que el representa és /ç/. Molta gent informa d'una pronunciació diferent ach (símbol de la IPA és /x/), però segons alguns grecs, la primera versió és la correcta. Haureu de ser conscient que moltes persones pronuncien malament TEX com /teks/ o /tek/.
Finalment, a LATEX la primera LA es pronuncia com la paraula anglesa lay: la idea és que, mentre TEX és difícil, fins i tot un profà pot utilitzar macros de LATEX. Una explicació menys inspiradora, però més realista és que prové del cognom de Leslie Lamport, el creador de LATEX. Ara ja ho sabeu!

LATEX 101
El sistema de composició tipogràfica LATEX és similar a altres llenguatges de marques, com , utilitzat en molts tipus de documents (incloent-hi el que esteu llegint), o , utilitzat per a les pàgines web. La idea general al darrere dels llenguatges de marques és tenir un conjunt de paraules clau especials, anomenades etiquetes, que li indiquen a un programa (un processador de text, un navegador web, o al compilador de LATEX) com interpretar el text tancat entre les etiquetes. El Kile ofereix una sèrie d'aquestes etiquetes al menú LaTeX a la barra de menús.
Si bé tractarem de donar-vos una bona idea del que és LATEX, aquest document no és, per descomptat, el llibre definitiu sobre LATEX Si voleu aprendre LATEX en profunditat, possiblement voldreu manllevar un llibre especialitzat en la vostra biblioteca local.
Com amb qualsevol altre llenguatge de marques, els documents LATEX contenen un preàmbul, que defineix les propietats globals, com la mida del paper, la numeració de les pàgines, les dimensions del text a la pàgina, i un cos del document que contindrà el text del document. El preàmbul es compon almenys de l'ordre \documentclass. Aquest precedeix al cos del document, que s'inicia amb l'ordre \begin{document} i es conclou amb l'ordre \end{document}.

Característiques principals del Kile

Assistent d'inici ràpid
L'assistent d'inici ràpid incorporat en el Kile és una útil característica per iniciar-vos en la creació ràpida de documents amb el Kile. Escollint l'assistent des de la barra de menús se us oferiran diverses opcions per a la creació del document. També podeu especificar algunes opcions relacionades amb el document.
Opcions de la classe:
Classe del document: escull el tipus de document que voleu crear: article, llibre, lletra, informe, scrartcl, scrreprt, scrbook, prosperar, prosper, beamer o un altre definit a mida.
Mida del tipus de lletra: indica al Kile quina mida en punts (pt) voleu utilitzar.
Mida del paper: escull la mida o l'estil dels fulls.
Codificació: En general és una bona idea utilitzar la codificació estàndard del vostre sistema. Cada vegada més sistemes moderns es passen a UTF-8 com a codificació estàndard. Si podeu, utilitzeu utf8 o utf8x (que en realitat és la forma correcta per als documents de LATEX).
Altres opcions: permet establir opcions addicionals, com ara la impressió, l'esborrany i altres.
Paquets
Llista alguns dels paquets addicionals més comuns utilitzats en LATEX. Marqueu la casella de selecció per a incloure'ls.
Propietats del document:
Autor: escriviu aquí el vostre nom.
Títol: afegiu el títol del document.
Data: especifiqueu la data.

Plantilles predefinides
Les plantilles predefinides al Kile són:
Document buit: els més fanàtics comencen des de zero!
Article: selecciona el format d'article, per a un document prou curt per a no dividir-lo en capítols.
Informe: selecciona el format d'informe, per a un document de mida mitjana, amb, per exemple, la numeració de les pàgines a la vora exterior de la pàgina.
Llibre: selecciona el format de llibre, una opció tan potent que s'utilitza per escriure molts llibres de text universitaris.
Lletra: selecciona el format de lletra.
Beamer, HA-Prosper: crear vistoses presentacions en PDF amb un aspecte superior i tota la potència de LATEX.
Powerdot: Powerdot és la continuació dels paquets seminar i HA-Prosper. No té tantes opcions com Beamer, però és fàcil d'utilitzar i es poden crear presentacions molt boniques en format PDF.
Scrartcl, Scrbook, Scrreprt, Scrlttr2: les classes de document de Koma-Script, especialment adaptades a la tipografia alemanya. Utilitzeu-les quan escriviu textos en alemany.
Xelatex: una modificació de la plantilla Article per utilitzar-la amb XeLaTeX.
Tingueu en compte que totes aquestes plantilles es poden ajustar a les necessitats de l'usuari.
Els nous usuaris no s'han de preocupar: aquesta llista sols és una breu descripció de les característiques disponibles, i es pot trobar una descripció més detallada a Inici ràpid.

Ressaltat de sintaxi
El Kile és similar a altres programes que tracten amb el codi font i l'edició, i ressaltarà automàticament les ordres, les opcions i els elements que s'utilitzen (i dels que s'abusa). El Kile permet identificar fàcilment les àrees problemàtiques: Per exemple, si veieu un gran espai de text de color verd, probablement heu oblidat tancar un entorn matemàtic en algun lloc.

Compleció automàtica dels entorns
La compleció automàtica dels entorns significa que quan s'inicia un nou entorn escrivint \begin{environment}, el Kile automàticament afegirà una ordre coincident \end{environment}, amb una línia al mig per al vostre text. Per descomptat, podeu desactivar-ho a Arranjament Configura el Kile... LaTeX Entorns.

Saltar a un element de l'estructura
Tots els documents normalment s'estructuren en una jerarquia d'algun tipus. LATEX us permet dividir els documents en la següent jerarquia (sent «part» la més alta a la jerarquia, i «subparàgraf» la més baixa):
\part (part)
\chapter (capítol)
\section (secció)
\subsection (subsecció)
\subsubsection (subsubsecció)
\paragraph (paràgraf)
\subparagraph (subparàgraf)
Mentre esteu veient un document a la vista Estructura, podreu saltar entre els elements fent clic sobre l'element que us agradaria veure.

Cerca inversa
Quan creeu els vostres propis fitxers de LATEX, la cerca inversa pot ser molt útil. Una vegada creat un fitxer (DeVice Independent File -fitxer independent del dispositiu-) o un fitxer PDF, feu clic amb el mentre premeu la tecla al visor i el Kile saltarà a la línia corresponent al codi font de LATEX.
Un és un tipus de fitxer que conté la descripció d'un document amb format, juntament amb altra informació incloent-hi el tipus de lletra dels caràcters, i junt amb el PDF és la sortida habitual de TEX o LATEX. Hi ha una sèrie d'utilitats per a visualitzar, convertir i imprimir fitxers a diversos sistemes i dispositius.

Cerca cap endavant
En utilitzar la cerca inversa, la selecció d'elements en el fitxer o PDF s'associarà amb l'editor, de manera que en fer clic sobre el fitxer o PDF, la finestra principal saltarà a la secció de codi corresponent de LATEX a l'editor. La cerca cap endavant és exactament el contrari. Us permetrà fer clic sobre una secció específica de text en el codi de LATEX, i saltar a la posició associada a la finestra del visor.

La barra d'eines
Nova: inicia un nou document.
Obre: obre un document nou.
Tanca: tanca el document.
Defineix el document actual com a «document mestre»: s'utilitza quan es treballa amb múltiples fitxers. Tenir un document mestre us permetrà treballar amb més facilitat amb altres fitxers .tex inclosos en el document. Si esteu utilitzant projectes, també podreu establir-ho a Projecte Opcions del projecte un document de projecte a nivell màster.
Creació ràpida: compila el codi font de LATEX i mostra els resultats de forma automàtica si no hi ha errors continguts en el document.
Mode de vigilància de fitxer: aquest mode «vigilarà» el fitxer per als canvis, i no llançarà una nova sessió de l' després de Creació ràpida.
Mostra el fitxer del registre: mostra el fitxer .log, de manera que pugueu detectar errors.
Error anterior: salta cap enrere a través del fitxer .log i ressalta els errors en el codi font.
Error següent: salta cap endavant a través del fitxer .log i ressalta els errors en el codi font.
Atura: atura l'eina actual.
LaTeX: executa LATEX sobre el document actiu.
ViewDVI: llança el visor de .
DVItoPS: converteix un a un (PS).
ViewPS: llança el visor de (PS).
PDFLaTeX: executa el PDFLATEX sobre el document actiu.
ViewPDF: llança el visor de PDF.
DVItoPDF: converteix un en un PDF.
PStoPDF: converteix un PS en un PDF.
ViewHTML: visualitza l' creat.
ForwardDVI: saltar a la pàgina del fitxer que correspon a la línia actual a l'editor.
ForwardPDF: salta a la pàgina del fitxer PDF que es correspon amb la línia actual a l'editor.
Si us fixeu en la barra d'eines Edita, observareu tres grans menús desplegables. Els menús desplegables s'han dissenyat per a permetre-us afegir ràpidament certes característiques comunes al vostre document. La primera llista desplegable s'utilitza per a dividir ràpidament el document en parts, capítols, seccions i així successivament. Les ordres disponibles per afegir segments al vostre codi font de LATEX són:
part: el nivell més alt de seccionament per a un document.
chapter (capítol): comença un nou capítol.
section (secció): crea una nova secció.
subsection (subsecció): crea una nova subsecció.
subsubsection (subsubsecció): crea una secció secundària entre una subsecció i un paràgraf.
paragraph (paràgraf): crea un nou paràgraf.
subparagraph (subparàgraf): crea un nou subparàgraf.
La llista desplegable anomenada Altres, s'utilitza per inserir elements al vostre document, com ara índexs, notes al peu i referències. Les ordres disponibles són les següents:
label (etiqueta): una ordre que produeix una etiqueta per a un capítol, una figura o un altre element.
index (índex): crea una entrada per a l'índex.
footnote (nota al peu): crea una nota al peu del vostre document.
ref (referència): s'utilitza per fer referència a una etiqueta predefinida, que podeu escollir des d'una llista desplegable.
pageref (referència de pàgina): igual que ref, però es refereix a una pàgina en lloc d'un element de l'estructura.
cite (cita): crea una referència amb les dades d'una bibliografia.
El menú desplegable Altres
El menú desplegable Altres
El menú desplegable Altres
Seleccionant l'etiqueta per a una referència
Seleccionant l'etiqueta per a una referència
Seleccionant l'etiqueta per a una referència
Quan s'utilitzi cite, se us mostrarà una llista desplegable de «bibitems», però si esteu utilitzant BibTEX tan sols funcionarà si el fitxer pertany a un projecte. Per a l'edició de fitxers BibTEX es recomana l'ús d'editors especialitzats. L'autor ha obtingut un bon resultat amb el KBibTEX. Per descomptat, també podeu escriure els fitxers BibTEX a mà des del Kile.
L'última llista desplegable anomenada tiny s'utilitza per ajustar la mida del text. Podeu ajustar la mida del text principal, les notes al peu, i així successivament. Les ordres disponibles són les següents:
tiny: la més petita.
scriptsize: molt petita.
footnotesize: més petita.
small: petita.
normalsize: normal.
large: gran.
Large: més gran.
LARGE: encara més gran.
huge: la més gran.
Huge: la més gran de totes.